Иван Вазов
Кямиле

chitanka.info

Под тез вежди черни, вити

мокри светяха очи

и из устни сладовити

звучен глас взе да ечи.

Тя запя печална, красна

и закърши чудно глас

и таз песен толко ясна

крийше любов, гняв и страст.

Пей, Кямиле, мома смутена,

пей, турчанко, зарад мен.

Скланяй глава упоена,

стреляй поглед развълнен.

Пей, Кямиле, играй, лудувай!

Мятай коса по бял врат,

кърши снага и вълнувай

и опий ме с благодат!

В тия мигове крилати

с твойта прелест ме омай!

Възкреси мечти ми злати,

въведи ме в ваший рай!

И бащи си кат оставим

долу тук да се ядът,

там в блаженство да забравим

аз теглата, ти — срамът.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.